![]() |
Maďarskem podél hranic ČSR
7.6.-16.6. 2024 |
![]() |
Autor textu | Foto / video | Ostatní |
![]() Korektura Hana |
![]() |
![]() |
Objíždíme Československo vnějškem. V roce 2022
jsme jeli Polskem od Žitavy do Ostravy,
pak v roce 2023 od Ostravy do Humenného.
V roce 2024 jsme vynechali Ukrajinu a od Michalovců, kam nás dovezl vlak,
jsme jeli Maďarskem do Bratislavy. |
Trasu vytyčila Hana, stejně tak zakoupila
jízdenky, to je teď její nový koníček, užije si u toho hodně zábavy a také
já se pobavím jejím komentáři při nákupu přes počítač.
![]() Když do Maďarska, tak za jídlem, to bylo také součástí plánu ochutnávek: 1. Guláš, král mezi jídly 2. Halászlé. Tato polévka se vaří ze směsi ryb, nejčastěji sumců a kaprů, a zeleniny (cibule, brambory, rajčata) a pálivé papriky 3. Jókai bableves., polévku z fazolí, další zeleniny, uzeného masa a zakysané smetany 4. Pravý maďarský langoš 5. Libamáj - delikatesa z přetučněných kachních jater 6. Perkelt (pörkölt) 7. kuře na paprice 8. Plněné papriky (töltött paprika) a zelné listy (töltött káposzta) podávané v husté omáčce a s bramborem Tučně označená jídla jsme měli, ale kvalita nás neuchvátila. Plán ubytování byl zaměřen na kempy občas ubytování přes booking.com. Realita byla jiná, ale o tom dále. Od ubytovatelů přišly 2 zprávy, za pomlčkou překlad translátoru: Jó rendben várjuk önöket - Těšíme se na Vás v pořádku Rendben! - OK No to jsem na tu komunikaci zvědav. Translator si užije, ještě že guláš se řekne stejně. Během cesty jsem si psal deníček na telefonu, využiji tedy tyto zápisky. |
Čtvrtek 6.6. Na nádraží není večerní klid, parta opilců je hlučná. Po jejich odjezdu, z jiného vlaku
vylétá hůlka a pak batoh a pak chlap. Průvodčí vyloučil totiž opilce tak
zlitého, že padal do kolejiště. Po jeho telefonování na policii (byl jsem vyloučen
z přepravy s platným dokladem) a na záchranku (zranili mi hlavu úderem o kolejnici)
usíná na zemi před lavičkou. |
Pátek 7.6. |
Oběd jsme si zajistili nákupem ve vesnické samoobsluze kde měli otevřeno v sobotu
do 14:00. a pivem v restauraci, která byla blízko. Chtěl
jsem ochutnat obě piva na čepu. Domlouval jsem se gestikulací, ukázal
jsem i na druhou
pípu. Tam bohužel byl Radler. Maďaři, kteří přišli do restaurace po svém
obědě doma byli docela hlasití. Maďaři už takoví jsou. Pijí pivo prokládané
panáky. V lázeňském městečku Sátoraljaújhely, kde je kopec 514 m (!) se Hana šla podívat na maďarskou kalvárii. Nebyla to Kristova křížová cesta, ale zobrazení utrpení Maďarů. Tamtéž příjemné posezení u piva. |
![]() |
![]() |
Do kempu Kőbérc camping v Bózsva jsme
přijeli včas, ale nikdo v něm nebyl. Zvonili jsme i na zvonek, ale nikoho
jsme nepřivolali. Na bookingu jsem našel další ubytování vzdálené 10km, ale
cesta k němu šla do kopce, takže jsme do něj jeli pomalu, začalo se stmívat.
Na místě kam jsme dojeli, byl nápis že se dům prodává, ale nikde nikdo.
Hledali jsme tedy dál. Hana si všimla nápisu, že je zde hotel. Vystoupali
jsme do něj a i přes vyšší cenu (2300) se v něm ubytovali, bohužel
restaurace pouze do 20h. Slastně jsme se
vysprchovali z horkého dne. Hana naštěstí měla čínské polévky, takže jsme se
i najedli a snědli jsme i okurky které nám včera dala naše paní
ubytovatelka. Díky prodlužce jsme ujeli 100.1 km |
|
![]() Hernádvécse - pomník. Ale čemu? Nahoře jen "totem" |
![]() Hidvégardó - křížová cesta |
Pondělí 10.6. Vyjíždíme už v 8:50, v 8:56 jdeme do otevřeného kostela Narození panny Marie, můžeme vstoupit, protože tam paní uklízí. 9:02 lovíme kešku. 9:03 začíná pršet. To skončí až ve 14:14, pak hodinová přestávka a prší znovu. Člověk si snad i na déšť zvykne, když nefouká a není zima. Zážitek dne je oběd, maďarský gyros s hranolky. Byl totiž TEPLÝ. Druhým zážitkem je fakt dobrá káva a malé pivo v motorestu, pak se chvilku o cestu dělíme s kamiony. |
![]() |
![]() |
![]() Ubytování máme v hotelu ve městě ÓZD. Večer ještě máme čas na procházka kolem hutí, které začali fungovat v roce 1846. Od 90.let už ne. K večeři si dáváme dle kulinářského plánu guláš (normální) a rybí polévku Halaslé (Hana je dvěma kousky stejné ryby zklamaná). |
![]() |
![]() |
Úterý 11.6. Ráno je šedivo Sušení dokumentů pojišťovny na otevřeném okně (při nočním dešti) se neukázalo jako optimální. Do oběda už ale skoro neprší, odpoledne se koupeme v paprscích sluníčka. Když Hana v coopu nakupovala, tak se mi domorodkyně snažila něco říci. Použil jsem translátor: "pavilété bomba jehova pandora bomba ano v lese je slepičí houba skutečná varga matka je toho venku hodně mimo hory aha musíš dolů do lesa po jeho cestě zvednou tě domů teď neloví ala to neví nevím" Tak nevim. Odešla a něco si brblala. Po jízdě zeleným pozvolným údolím, kde byly okolní kopečky v zeleném hávu z trávy ozdobené špendlíky stromů, začínáme stoupat lesem. O krajině by nikdo neřekl, že je to maďarská rovina, spíše podhůří. ![]() Navštěvujeme rozhlednu, kam by se na vrcholek vešla celá třída, je z ní krásný výhled. ![]() Ubytování Salgotarján, kde do počatku 90.let byl těžký průmysl, lignit, ocelárny. Vystupujeme křížovou cestu, ze které je výhled na město s mnoha paneláky a brutalistní architekturou. ![]() ![]() Poznatek: více se tu kouří a pije, třeba s pivem tvrdý alkohol. Maďaři na východě nejezdí na elektrokolech. |
![]() Ráno máme geometricku rozcvičku. Volá synovec Michal a na dálku řešíme úlohu z trojúhelníky, kterou dostal jeho syn. Odpoledne je docela hustý automobilový provoz, a tak volíme trasu přes "okresní " silnice. Dnes se nám stala velice zvláštní věc, odporující cyklistickým poznatkům, měli jsme totiž vítr v zádech 90%jízdy. Zažil jsem i dramatickou chvíli, kdy mi při prudkém sjezdu na silnici s výmoly vyskočila brašna, chvilku poskakovala za mnou a povedlo se jí háčkem otočit kličkou rychloupínáku zadního kola. To se ale naštěstí neoddělilo od rámu a tak nebyl ani pád. Další poznatky: NEMAJÍ TU POD PIVEM TÁCKY PIVO SE ZÁSADNĚ TOČÍ NAD ZNAČKU 0.5 L VŠICHNI MAĎAŘI MILUJÍ KŘOVINOŘEZ V KAŽDÉ VSI JE POŠTA, ČÁPI A ULICE RAKOCZIHO nebo PETÖFIHO nebo obě Večer dojíždíme do domluveného kempu, kde jsme společně s dětmi ve škole v přírodě. Večer nám vyhrává kytara na dobrou noc. Poprvé spíme ve stanu. A teď už vím, že i naposledy. |
![]() |
![]() |
Chvilku kolem nás hučí kamiony na silnici 22, po odbočení k hranici je provoz nulový. Složité bylo objednání oběda ve vesnické hospodě:
|
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Kemp v cíli měl zavřeno, a tak jsme našli ubytování Toronyszoba přes booking.com. Bylo to u nádraží v železničním vodojemu pro parní lokomotivy. Železničnímu charakteru budovy odpovídalo zajímavé vnitřním vybavení. A od Hany si nechte vyprávět, jak udělala nákupu v zavřeném COOPu. K večeři jsme si dali langoše (doma děláme lepší) s pivem typu IPA. |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
![]() |
Naštěstí v závěru vedla podél silnice
číslo 1 (100) před město Györ
vzorová asfaltová cyklodálnice. Trochu jsme do
Pihenő Camping és Fogadó finišovali,
neměli jsme potvrzené ubytování, co když bude plno?! V celém kempovém hotelu jsme byli sami. Jak jsme platili za ubytování si zase nechte vyprávět od Hany. |
![]() |
Sobota 15.6. Ráno jsme navštívili šokující expozici oslavující ochránce hranic i socialistického Maďarska - ostnatými dráty, hraničními patníky i strážní budkou. Exponáty byly před plechovou ohradou, uvnitř budova se strážní věží. Lidé zde nebyli, vypadá to, že činnost tohoto sdružení naštěstí upadá. ![]() ![]() Ve městě Györ udělala Hana v Lídlu poslední nákup za všechny forinty, zbyly jen 3 drobáky. Ještě jsme projeli místní trh: ![]() Poslední maďarský oběd si dávám v parku u kostela v obci Hédervár. Je tam stolek s lavičkou a zajímavým stromem, který se účastnil soutěže STROM ROKU, stejně jako třeba ten v Tatobitech pod Kozákovem. Hana šlo lovit kešku a já si dal poobědního šlofíka. |
![]() Ne, tady jsme neseděli. |
![]() Strom roku. |
![]() Šlofík. |
Největším překvapení nás čekalo ve vsi Dunasziget, poprvé a naposledy na naší maďarské cestě jsme se mohli někde venku vykoupat. V tom horkém dnu bylo osvěžení v čisté vodě na jednom z mnoha ramen Dunaje parádní. A ještě tu bylo občerstvení, tak jsem se občerstvili. ![]() Za obcí Rajka jsme přejeli hranici a po cyklodálnici se stovkami cyklistů podél Dunaje dojeli ke Kaštelu v Rusovcích, který na obrázcích z dronu vypadá lépe než ve skutečnosti. Objekt za plechovou ohradu potřebuje velké investice. ![]() Protože nám zbyl čas, projeli jsme se ještě parkem a kolem přístavu dojeli na nocleh k rodině kamaráda našeho Ládi. Tam nás čekalo příjemné povídání (Hana dostala typ na léčbu nočních křečí), večeře, výborné víno, koupel a POSTEL. ![]() Neděle 16.6. Neděli jsme věnovali Bratislavě: |
![]() Moderní kostel sv. Vincenta de Paul |
![]() |
![]() Slovenský rozhlas |
![]() Staré město od Michalské věže |
![]() Pohled z stavebně restaurované Michalské věže |
![]() Nádvoří staré radnice |
![]() Slovenské Národní divadlo |
![]() Tenhle most nesmí chybět |
![]() Konečně jsme došli i na Hrad |
![]() |
Staré město a Hrad jsme si prošli pěšky. Bylo to díky tomu, že paní v lékárně U červeného raka nám sama nabídla, že si kola můžeme nechat u ní vzadu na chodbě. Tipy na závěr. Dobře se najíte u Divného Janka. Až půjdete na nádraží, zastavte se na dobré pivo v Bratislavském meštianském pivovaru. |
![]() Modrý kostolík |
![]() Lékárna U červeného raka prodej vstupenek do Michalské věže, |
Co nás v Maďarsku nejvíce překvapilo? Více míst, kde se vzpomínalo na TRIANON (1920), kdy z VELKÝCH UHER se stalo malé Maďarsko. |
![]() |
![]() |
Poznámky na závěr: vlak z Budapešti přijel včas a rezervovaná místa pro kola
byla volná. Drama o zaparkovaném autě ve Velkém Oseku s happyendem vám ráda dramaticky přednese Hana. |