![]() |
Slovinsko1.-8.7. 2023 |
![]() |
Autor textu | Foto / video | Ostatní |
![]() Korektura Hana |
![]() Video voda Slovinska Video snídaně |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
1.7.
sobota (po kliknutí se vykreslí mapa) Po zastávce v Brně a nočním kroucení na sedadlech busu jsme v cca 7:30 mohli u nádraží v Kranj přesedlat na naše oře pečlivě spoutané v přívěsu. Jedu s oběma Hankami. Nejdříve v Kranji lovíme kešky a pak, vlastně za ostatními dojedeme do městečka Škofja Loka. Odtud podél řeky do Železniku, kde se trasa dělí. Většina jede po druhé variantě cesty. My, možná z principu (?) jedeme výše stoupající variantu 1. Neprší, i když šedé mraky se zahušťují a chystají k akci stále intenzivněji. V Zali Log (jméno jako v Africe) kupujeme plechovky piva a obědváme ještě z domácích zásob. Pak začíná ![]() 2. poznámka v deníku je: "Kemp - ubytujte se, kde chcete. V lese." V kempu Bohinj Zlatorog u Bohinjskeho jezera nemáme totiž zamluveno společné místo. Neradostně se rozptylujeme v mokrém listnatém nerovném lese s kořeny (to už tam stromy dělají). Na poznámku o romantice Hana reaguje... iritovaně. Nakonec někteří získají místo přímo u busu a umýváren a elektřiny. Ostatní si dnes jistě splní limit našlapaných kroků na sportovních hodinkách. Teplá večeře od Kudrny a večerní koncert, tak trochu karaoke, nás rozveselí a jdeme spát v lepší náladě. |
![]() Kranj |
![]() Škofja Loka |
![]() |
![]() Stoupání do sedla. Z něj je i úvodní fotka stránky. |
![]() Ribčev Laz |
![]() Bohinjko jezero |
![]() Večeře (loni prý byly lavice a stůl od CK) |
![]() Zpěv a hry (na hudební nástroje) |
![]() 2.7. Neděle Dnes si každý dělá výpravu dle sebe, třeba i lanovkou k vrcholu Šija (1880 m), plavbu lodí po jezeře... . My jsme volili dojezd k vodopádu (slap) Savica, objezd Bohinjského jezera a návštěvu Ďáblova mostu (devils bridge). Na základě našich zkušeností můžeme doporučit, kudy NEJEZDIT. Vlastně omylem jsme k vodopádu jeli severně od potoka Savica. Jízda po kamenité cestě a občas i dost stoupání, takže (na kolo) nedoporučujeme. Cesta zpět po silnici byla hladká. K nejoblíbenějšímu vodopádu ve Slovinsku jsme zaplatili vstupenku a dostali tištěného průvodce, ze kterého čišel GOOGLE TRANSLATOR. Vodopád 78m, kdysi se využíval i jako elektrárna. Cestou nás lovení kešky zavedlo na vojenský hřbitov z Velké války. I Češi zde leží. Na začátku severní cesty kolem jezera byla značka zákaz vjezdu kol, vedli jsme je, ono šlo jet až v závěru cesty. Cyklocestu tedy nedoporučuji. Koupali jsme se a pak jsme měli zábavu krmením rybiček v průzračné vodě. Schnutí nám kazil déšť, který čekal, až vylezeme. Od ďáblova mostu vede hluboká strouha a náhon k mlýnu. Jo a ďábel mi tam utrhnul pásek u sandálů. |
![]() |
![]() Savica |
![]() |
![]() |
![]() Tady jsme se koupali |
![]() Náhon u Ďáblova mostu |
![]() |
Večer nám vedoucí hlásí: "Zítra bude snídaně dřív, v 7:00, protože v 8 má pršet." |
3.7. Pondělí Neměli pravdu, bubnování deště na plátno stanu začíná už ve 4:04. Můj zápis v deníčku: Ti, co spí v lese balí stany i s listím. Snídaně u toalet. Eva půjčuje v busu všem hřeben. Nevím, proč ten hřeben mi přišel tak důležitý. ![]() Autobus nás doveze k jezeru Bled, kde se procházíme. Nejdříve si dost lidí jde zašopovat, kupují pláštěnky a deštníky. Jen Zorka s Vaškem si kupují SLUNEČNÍK. Nejen, že jeho plocha je větší, dokonce je i lacinější. Bled je hezký i v dešti a možná ještě více v něm, není zde tolik lidí. Podařilo se ulovit nejen snímky jezera ale i sandály. Odpoledne stavíme stany v kempu Špik u Gozd Martuljek za lehkého deště. Večeříme bez deště. Seznamovací večírek máme NA STOJÁKA, pod plachtou přívěsu. Ono totiž prší. |
![]() Snídaně |
![]() Očista a složení |
![]() Honza balil a pomáhal balit stan v lese ![]() Hurááá! Ale čemu? Asi jen tak. |
![]() Miluška se umí vždy elegantně odít |
![]() Foto Slovinska z informačního střediska |
![]() Tajemný hrad v Karpatech? Nééé u Bledu! |
![]() A jednou také něco jiného než Bledský ostrůvek |
![]() Seznamovací večírek |
4.7. Úterý Střih. Ano, svatý Petr udělal v našem filmu Slovinsko střih: ![]() Vybral si ten správný okamžik, dnes bylo nejvíce cílů, které stály za to a které bylo dobře třeba dobře vidět. Po cyklostezce D2 (vážně taková cyklodálnice-po zrušené železnici) jsme dojeli do Kranjske Gory, pak vystoupali na trojmezí/trojzemí Slovinsko-Rakousko-Itálie, pak jsme hluboko klesli až k Italským jezerům Lago di Fusine (dali si Kozla), odbočili ke skokanským můstkům do Planice a jako bonus si dali vodopád Peričnik, POD (!) kterým jsme se prošli. A je to v jednom souvětí, v jednom dni, teď ještě foto: |
![]() Trojmezí |
![]() Lago di Fusine |
![]() |
|
![]() Planica - a to NENÍ ten mamutí pro lety na lyžích |
![]() Před vodopádem Peričnik |
![]() Za vodopádem Peričnik |
![]() Ranní hlad I |
![]() Ranní hlad II |
Ještě dvě poznámky: 1) S Hankou H. jsme prováděli při cestě k vodopádu / od vodopádu vědecký výzkum, co více cyklistům vadí, jestli protivítr nebo dokopec. Došli jsme k závěru, že dokopec. Aspoň na této trase. 2) Kalimero večer rozvíjel úvahu o tom, jak by šlo balit holky na to, že jim ukáže, jak mu v noci svítí mobil. Místo sbírky motýlů. Podařený den. |
5.7.středa Na středeční ráno svatý Petr ještě přidal bonus: duhu. Tedy jen pro ranní ptáčata, co chodí brzo na ranní hygienu: |
|
Hlavním úkolem bylo dnes se přehoupnout přes, vysupět na, dobít Vršič (nejvyšší cyklistické a automobilové sedlo ve Slovinsku) a při sjezdu se kouknout na pramen Soči. Hanka kamarádům zpestřila na vrcholku zážitek hrou "Kdo najde můj ztracený mobil?", kterou se úspěšně podařilo splnit. |
![]() Pozor, kolesarji" |
![]() |
![]() Ruský kostel zajateckých stavitelů silnice |
![]() |
![]() Kousek pod sedlem už byly krásné výhledy |
![]() Vojta vypráví pověst o zkamenělé víle (vpravo) |
![]() |
![]() Pod pramenem Soči |
![]() Ferátový sestup |
![]() |
![]() Pramení přímo ze skály |
6.7.Čtvrtek Tento den lze opět strávit individuálně: Kalimero jel na Mangart: |
![]() Stoupání k Mangartu má ementální charakter. |
![]() |
Libuška si prošla kaňonem Korytnica: |
![]() |
![]() |
Hodně HaHy vyjelo lanovku do nebe: |
![]() Fotky od Mirky |
![]() |
Foto od Míši:![]() Kliknutím vrchní fotku zvětši |
Nejen my keškaři jsme volili výlet do Kobaridu a nenavštívili jsme mléčné muzeum, nefotil jsem v muzeu věnovanému bojům za Velké Války. Byli jsme na křížové cestě a Napoleonově mostě: |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Večer jsme se bavili o kalhotkách. Irinka je 3 dny sušila, Eva nám své krajkové i ukázala (ale jenom kousíneček). |
7.7. Pátek V jeskyních Skočjanskej jamy už Hana byla, nemá ráda cesty čtyř a vícekolými, a tak to vzala k moři přes Itálii po 140km dlouhé trase. V kempu byla dříve než my ostatní, kteří jsme k jeskyním dojeli busem a rozsáhlé jeskyně prohlédli. Díky cestovce jsme měli vlastního průvodce (ve slovinštině). V jeskyních se nesmí fotografovat, ctil jsem to. Proto jen foto fotky a zvenku. |
![]() |
![]() |
![]() |
Cestou z jeskyní do Avtokamp Strunjan ležícího mezi Izolou a Piranem jsem zaznamenal zajímavý most a moře (Jaderské): |
![]() |
![]() |
Ještě v deníčku mám jednu důležitou poznámku: večer jsme si povídali. |
8.7.
Sobota![]() Na pozvání Lenky: "nejlepší pláž je tady" se nás hodně sešlo na této pláži. Chyběla ale Eva, která si po nevyndání nohy z nášlapů zlomila ruku. Hoši z cestovky se o ní postarali a zlomenina byla ošetřena. Večer jsem se prošli, k večeři zlikvidovali balíček na cestu a v cca 21:30 nastoupili do busu, ráno v Brně, během dopoledne v Praze. |
![]() |
![]() Těžení soli z mořské vody |
![]() |
![]() Bílí plameňáci na solisku |
![]() Náš oběd |
![]() Náměstí Piran |
![]() Poslední Jadranské slunce |
Na závěr ještě dva Kalimerovy stoupáky:![]() Stoupání 22% a do toho krávy. |
![]() Stoupání byl občas strmec. |
Voda Slovinska - YouTube
|