![]() |
ODPRDOS Morava26.4.-1.5. 2023 |
![]() |
Autor textu | Foto / video | Ostatní |
![]() Korektura Hana |
![]() Iva |
![]() |
Tradiční akce OdPrDoS, kdy doprovázíme na
kolech tekoucí řeky, nechybí ani letos. V závěru sezóny 2022 padlo
rozhodnutí na řeku Moravu. Sličnou dlouhonohou dámu, jejíž oficiálním pramen
vyvěrá blízko pod vrcholem Králického Sněžníku. Hlavní vedení a organizování
má již dlouho "zabrané" Hanka H. - načrtne trasu, zajistí ubytování,
případně stravování a že to není vždycky zrovna legrace, je zřejmé. Úplně
jasno nemáme zpočátku o samotném finále akce. Opustíme Moravu při jejím
soutoku s Dyjí nebo ji doprovodíme až ke splynutí s mohutným Dunajem?
Rozhodnem se pro závěrečné cykloputování Slovenskem a tak návratové jízdenky
na vlak z Bratislavy kupujeme s více jak měsíčním předstihem. I rozvine se
plodně internetová diskuze mezi účastníky zájezdu, včetně vyvrácení
některých dezinformačních zpráv o vlakové cestě do Králík(ů) od Lenky. Tam
se totiž musíme ve středu 26.4. dostat, aby naše snažení o přízeň řeky
Moravy zahájeno mohlo býti. Středa 26.4.Cesta vlakem z pražského Hlaváku probíhá nečekaně dobře, v Kolíně přistupuje boleslavská sekce a všici dokonce stíháme přestup v Ústí nad Orlicí, kde již dominuje jiný dopravce než České dráhy. Je jím Leo Express. I když mu někteří poněkud hanlivě přisuzují přízvisko "paštikář", doveze nás bezpečně a na čas do cílové stanice Králíky. |
![]() |
![]() |
![]() |
Odtud my už jen kolmo na svých bicyklech
do Dolní Moravy...
![]() Po polívkovo pivním obědě v penzionu Terezka už krásně nalehko stoupáme z Dolní Moravy přes tu Horní do svahů pod Králickým Sněžníkem. Až k nejvyššímu místu řeky Moravy, kam se smí s kolem. U oficiálního pramene Moravy jsme byli před časem v létě v rámci akce "Okolo Čech". Přes krasovou vyvěračku zvanou Mléčný Pramen či Lanovka a kolem místní osady Vilemínka se vracíme do tepla našeho penziónku. Sečteno to máme za dnešek cca 25 km. Po večeři se scházíme na prvním brífingu, kde projednáme věci dnů příštích. Zároveň nám lídr Hanka uloží úkoly na následující den. Ještě téhož večera klade soutěžní otázky vážící se k příštímu dni strávenému v sedle kola. Nakonec přijdou důmyslné hádanky se zajímavou pointou. Správné odpovědi jsou patřičně Hankou obodovány a spravedlivě rozděleny mezi nás 14 cyklistů, co jsme tady u Moravy. A tak se bude dít každý večer. Nakonec naše těla upadnou zaslouženě do postýlek - po dnu nabitém událostmi se našim duším má o čem zdát. ![]() |
|
Z Dolní Moravy startujeme v devět za slunného,
ale i chladného povětří. Sjíždíme podél řeky Moravy většinou z kopce a tak
střet se studeným vzduchem je permanentní. Delší zastávku vykonáme v
Hanušovicích, kde navštívíme Pivovarské muzeum, živý provoz místního
pivovaru a poobědváme v přilehlé restauraci. Po pivovaru nás fundovaně
provází a s výrobou místního moku, "ryzího piva z hor" označovaného jako
Holba, nás seznamuje sympatická průvodkyně. Očividně pivní problematice
rozumí a taky nám vlastnoručně natočí pivo Holba Šerák, polotmavé výčepní
pivko s obsahem alkoholu 4,7%. Uff - má to ale říz! Skoro se nám
nechce pokračovat, ale rozjedeme se. Trochu prokličkujeme město Zábřeh, kde
štrejchnem Welzlovu stezku a rozhodně nevynecháme malou, avšak kvalitní
cukrárnu - tělo i duše si žádají kávičku a malý dortíček. Povzbuzeni
kofeinem a glukózou upalujeme směr Mohelnice, Moravičany, do cílových Loštic
- města známého dlouhodobou výrobou olomouckých tvarůžků. Zde máme po
cca 70 cyklokilometrech zajištěny noclehy v místní ubytovně nedaleko
náměstí. Abychom posílili tradici města, povečeříme v restauraci U
Coufalů, kde si pochutnáme na tvarůžkových specialitách. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
Dnes nás čekají samá krásná historická města, jimiž protéká samozřejmě naše řeka Morava. Je většinou opět slunečno a většinou stále chladno. Obdivujeme město Litovel, je tu opravdu co fotit. Historické centrum i svalnaté tělo sochy Gustava Frištejnského, jenž byl vyhlášen r. 2000 sportovcem města Litovel právě uplynuvšího 20. století. Socha stojí od roku 2013 před místní sokolovnou a je dílem sochaře Jiřího Fingera. |
![]() |
![]() |
Než dojedeme do Olomouce, musíme přibrzdit v obci Hynkov a vyfotit zde u cedule našeho Hynka. Taktéž zpomalujeme v obci Horka nad Moravou a fotíme s cedulí naší vůdkyni Hanku. Olomouc by stála za vícero hodin/dnů prohlídky, není však čas. Jako už několikrát i teď máme zpoždění. Stačíme však poobědvat ve Svatováclavském pivovaru, nakouknout do zahradního zákoutí University Palackého a do gotické katedrály sv. Václava. Přes historické Horní náměstí kolem olomouckého orloje a sloupu Nejsvětější Trojice se snažíme vymotat z hanácké metropole. Nechtěně rozděleni do dvou skupinek se nám to nakonec podaří - sjedeme se na periferii Olomouce, hlavně pak na té správné výjezdové straně, co potřebujeme. |
![]() |
![]() |
![]() |
Po cyklostezce dorazíme do Dubu nad
Moravou, kde narazíme na majestátný kostel Očišťování Pany Marie. "Tovačov, Tovačov, Tovačovský
zámek, nebyl bych vojákem dyby né galánek..." Známá písnička se nám dere na
rty. No ano, projíždíme v Tovačově okolo zámku a fotíme si Spanilou
věž. Je to nejvyšší zámecká věž v Česku, její výška čítá 96 metrů. Čas se nachýlil k pozdnímu odpoledni, když míjíme zámek Chropyně, též pozdně renesanční. Posléze vjíždíme do města Kroměříž - té se přezdívá Hanácké Athény. Zaměříme se na historické centrum s náměstím a na Švabinského Lunety, zde se zdržíme nejvíce. Přestože se nebe zatáhlo a vypadá to na náš první déšť. I tomu nakonec ujedeme do nedalekého Hulína, kde plánovaně hlavy složíme v jednom penzionku na okraji městečka. Tachometr tentokrát ukazuje téměř 95 km. |
![]() |
![]() |
![]() |
Sobota 29.4. |
Probouzíme
![]() |
![]() |
![]() |
V
![]() ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
"Já nebudu vstávat... Dál chci ležet
zasněný... Je totiž neděle a mám dost času."![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() V sousedním Borském Svatém Juru mají oslavy vázající se ke stavění májky ovšem silnější grády. Hraje tu Cimbálová muzika Juránečka a lidu je mnohem mnohem více. Odtud do cílového Šaštína - Stráží je to už jenom skok. Slunečné pozdní odpoledne či brzký vlahý podvečer láká k zastávce u monumentálního Kláštorného komplexu Paulínov. Jedná se o památkový komplex sakrálních budov a přilehlé historické zeleně, tedy parku, jehož sadová úprava pochází z konce 19. století. |
![]() |
![]() |
Dnešní spaní je poslední při řece Morava a šikovná vůdkyně Hanka ho rezervovala v šaštínské ubytovně Karpatia. Úspěšně též objednala večeře, které ještě teplé nám byly dopraveny na určenou hodinu. Do jídelny, potažmo společenské místnosti přicházíme my sestry, ženy čarovné ve svých kouzelnických hábitech - neb je poslední dubnový den, významný to čas sabatu. Při našem dnešním putováním Slovenskem si však nikdo nevšiml, že by se jakkoliv někde chystalo pálení čarodějnic či vůbec oslava čarodějného sletu na konci dubna. A tak i naše vystoupení magických sester HAHY je o něco slabší, mdlejší než roky předchozí. Ono taky večeřet s upířími zuby či dlouhými bradavičnatými nosy není to pravé ořechové... Po večeři Hanka komplexně zhodnotí celý OdPrDoS, sečte body udělené jednotlivým účastníkům a vyhlásí, jak se kdo umístil. Ale hlavně, kdo celkově zvítězil! Na prvním místě pomyslné bedny se umisťuje - Hynek!!! Uff. Hanka je ráda, že organizaci našeho doprovodu řeky Moravy má úspěšně za sebou a už se těší, jak rok příští bude zase soutěžit s ostatními. |
![]() |
![]() |
|
"První máj, byl lásky čas... ". Pro Karla Hynka určitě, pro našeho Hynka a jeho družinu v brzkou ranní hodinu už méně. Čeká nás totiž přesun do Bratislavy a ta není za humny. Vytýčených cca 90 km taky není málo. A tak pár minutek po půl sedmé ranní startujeme do finální etapy. Ráno je slunné, ale mrazivé. Tudíž za prvé jedeme z ostra, necouráme se. Tudíž za druhé si můžeme dovolit odbočku přes cyklomost VysoMarch do rakouského města Marchegg a odtud obhlédnout barokní Schloss Hof, největší zámek na Moravském poli. Nachází se v osadě Schloßhof v rakouské spolkové zemi Dolní Rakousy. Postaven je na terase nad řekou Moravou (jak taky jinak, že), u hranic Slovenska. Je to vlastně poprvé v historii OdPrDoS, kdy jedeme přes tři státy - letos tedy přes republiku Českou, Slovenskou a přes Raskousko. Zpátky na Slovensko se vracíme přes řeku Moravu po poměrně novém Cyklomostě Slobody. Ten byl otevřený 22. září 2012. Most spojuje slovenský a rakouský břeh a vytváří tak propojení již existujících cyklostezek. Máme dokonce čas uhasit žízeň ve výčepu při tzv. Tarzanii Devínské, lanovém parku cca 100 metrů od mostu. |
![]() |
![]() |
Pak už nás čeká jen samotné velké finále -
dorazit k místu, kde se Morava vlévá do Dunaje.Tento impozantní soutok dvou
říčních velikánů, tento lokus pod zříceninou původně gotického hradu Děvín
dýchá historií a má svou osobitou magii. Zasáhne to každého z nás...![]() |
![]() |
![]() |
Byla to dlouhá cesta, která se dala zvládnout
na kolech za 5 dní - půldne ve středu, pak celé 4 dny a půldne v pondělí.
Zbývá už jen hrstka kilometrů na kolech na bratislavské hlavní nádraží. Něco
však chybí, něco významnéího, tak trochu intimního, tradičně vážícího se k
prvnímu máji... No ano, prvomájová líbačka pod kvetoucím stromem nebyla!
Vhodně rozkvetlých stromů či keřů, abys na jihozápadu Slovenska pohledal.
Nakonec přece jen kvetoucí strom nacházíme a my, prvomájově políbená děvčata
z HAHY si oddychnem - alespoň na rok máme zajištěno, že neuschnem. ![]() ![]() |